Parfumurile naturale din laboratorul de chimie

În timp ce oamenii recunosc doar patru gusturi de baza – dulce, acru, sărat şi amar – mucoasa olfactivă a omului are aproximativ 350 de receptori olfactivi diferiţi. Principiul ,,de baza” presupune că numai moleculele specifice de arome pot fi identificate de aceşti receptori care stimulează senzaţia în creier. Aromele complexe activează simultan un număr mare de receptori, amplificând semnificativ multitudinea de mirosuri perceptibile. Un nas fin poate distinge, astfel, până la mai mult de 10,000 de note de miresme. Timp de secole, creatorii de parfumuri au fost nevoiţi să se bazeze exclusiv pe componente naturale, unele dintre ele fiind însă foarte rare. Epoca parfumurilor sintetice a început abia odată cu fabricarea vanilinei (1874) şi a moscului (1888). În anii 1930, compania germană Badische Anilin und Soda Fabrik (BASF) a intrat pe piaţă producţiei de parfumuri cu alcoolul feniletilic, o substanţă identic-naturală din uleiul de trandafir cu miros de lemn de trandafir şi petale de trandafir. Din anii 1960, la sediul sau central din Ludwigshafen, BASF a adoptat că baza  pentru producţia de vitamine şi arome chimice citralul. Acest compus are o plăcută aromă de lămâie şi calităţi anti-microbiene, fiind folosit în industria producătoare de parfumuri, în sintetizarea vitaminei A, a iononului şi methyliononului, pentru a fortifica uleiul natural de lămâie şi pentru a masca mirosul fumului.

Calităţile citralului sintetic
Molecula de citral, care conţine 10 atomi de carbon este responsabilă şi de aroma de citrice în natură. Citralul sintetic de la BASF nu redă doar mireasma de citrice. Datorită unor uşoare modificări aduse structurii moleculare, pot fi realizate şi alte miresme importante pentru industria aromelor, cum ar fi linalolul, care miroase ca lavanda, şi geraniolul, care miroase a trandafir. ,,Aceste miresme florale au structuri moleculare foarte asemănătoare. Toate trei au stuctură identică, formată din zece atomi de carbon, şi, că o caracteristică specială, un atom de oxigen”, explică doctorul Klaus Ebel, manager de cercetare în cadrul BASF. ,,Diferenţa majoră este reprezentată de poziţia exactă şi de tipul de legătură ale oxigenului. Atât în cazul citralului cât şi în cazul geraniolului, oxigenul este localizat la sfârşitul lanţului carbonic, diferenţa fiind însă dată de tipul de legătură, şi anume dublă la citral şi simplă la geraniol. În cazul linalolului, pe de altă parte, atomul de oxigen se află într-o legătură simplă cu un alt atom de carbon, localizat în componentă lanţului”.

Articol realizat de: Mivu Ioana

Bibliografie: http://www.descopera.ro/stiinta/3817402-parfumurile-naturale-din-laboratorul-de-chimie